Apoštolský list

„Motu proprio“

pápeža Františka

ktorým sa modifikujú kánony 295 – 296

týkajúce sa osobných prelatúr

Osobné prelatúry sú po prvý krát zmienené Druhým vatikánskym koncilom v dekréte Presbyterorum ordinis, č. 10, keď sa v ňom hovorí o rozmiestnení kňazov vzhľadom na starostlivosť o všetky cirkvi.

Tento istý princíp prevzal koncil v dekréte  Ad gentes, v ktorom sa hovorí: „kde sa pre zjednodušenie osobitných pastoračných diel pre rozličné sociálne skupiny predpokladá zriadenie osobných prelatúr, nakoľko si to bude vyžadovať správne vykonávanie apoštolátu“ (pozn. 105).

Motu proprio Ecclesiae Sanctae (6. augusta 1966) v článku, venovanom „rozmiestneniu klerikov a pomoci, ktorú treba poskytnúť diecézam“ sa ohľadom prelatúr pripomína: „aby sa napomohlo osobitným  pastoračným a misijným iniciatívam v prospech niektorých regiónov alebo sociálnych skupín, ktoré potrebujú osobitnú pomoc, môže Apoštolský Stolec s úžitkom zriadiť prelatúry, tvorené diecéznymi kňazmi s osobitnou formáciou, ktoré majú vlastné štatúty pod vedením vlastného preláta“ (I,4).

V Kódexe kánonického práva z roku 1983 súhlasne s touto víziou, sú osobné prelatúry umiestnené v II. knihe, IV. titule I. časti, v ktorej sa hovorí o „veriacich“ medzi titulmi „posvätní služobníci, čiže klerici“ (III. titul) a „združenia veriacich“ (V. titul).

Berúc do úvahy, že apoštolskou konštitúciou Predicate evangelium (19. marca 2022), čl. 117 bola kompetencia nad osobnými prelatúrami prenesená na Dikastérium pre klerikov, ktoré je kompetentné aj pre verejné klerické združenia s fakultou inkardinovať klerikov (čl. 118,2);

Berúc do úvahy kán. 265 a čl. 6 MP Ad charisma tuendum (14. júla 2022)

stanovujem, čo nasleduje:

Čl. 1

Ku kán. 295, §1, ohľadom štatútov a preláta, sa dopĺňa, že osobná prelatúra je „pripodobnená verejným klerickým združeniam pápežského práva s fakultou inkardinovať klerikov“, že jej štatúty môžu byť „schválené alebo vydané Apoštolským stolcom“ a že prelát koná „ako moderátor s fakultami ordinára“, kánon bude takto formulovaný:

Kán. 295 - § 1. Osobná prelatúra, pripodobnená verejným klerickým združeniam pápežského práva s fakultou inkardinovať klerikov, sa riadi štatútom schváleným alebo vydaným Apoštolským stolcom a na jej čele je prelát ako moderátor s fakultami ordinára, ktorý má právo zriadiť národný alebo medzinárodný seminár, ako aj inkardinovať seminaristov a povýšiť ich do posvätného stavu na titul služby prelatúre.

Can. 295, § 1. Praelatura personalis, quae consociationibus publicis clericalibus iuris pontificii cum facultate incardinandi clericos assimilatur, regitur statutis ab Apostolica Sede probatis vel emanatis eique praeficitur Praelatus veluti Moderator, facultatibus Ordinarii praeditus, cui ius est nationale vel internationale seminarium erigere necnon alumnos incardinare, eosque titulo servitii praelaturae ad ordines promovere.

Čl. 2

Ku kán. 295, §2, ohľadom zodpovednosti preláta za formáciu a za materiálne zabezpečenie klerikov, inkardinovaných do prelatúry, sa spresňuje, že koná „ako moderátor s fakultami ordinára“, kánon bude takto formulovaný:

Kán. 295 - § 2. Prelát ako moderátor s fakultami ordinára sa musí starať tak o duchovné formovania tých, ktorých na spomínaný titul povýšil, ako aj o ich slušné materiálne zabezpečenie.

Can. 295, § 2. Utpote Moderator facultatibus Ordinarii praeditus, Praelatus prospicere debet sive spirituali institutioni illorum, quos titulo praedicto promoverit, sive eorundem decorae sustentationi.

Čl. 3

Ku kán. 296 ohľadom účasti laikov na apoštolských dielach osobnej prelatúry, sa pridáva odkaz na kán. 107, kánon bude takto formulovaný:

Kán. 296 – Pri zachovaní predpisov kán. 107, laici sa môžu venovať dielam apoštolátu osobnej prelatúry na základe dohôd uzavretých s prelatúrou; avšak spôsob tejto organickej spolupráce, ako aj hlavné povinnosti a práva, ktoré sú s ňou spojené, majú sa vhodne stanoviť v štatúte.

Can. 296. Servatis can. 107 praescriptis, conventionibus cum praelatura initis, laici operibus apostolicis praelaturae personalis sese dedicare possunt; modus vero huius organicae cooperationis atque praecipua officia et iura cum illa coniuncta in statutis apte determinentur.

Nariaďujem, aby to, čo som rozhodol týmto apoštolským listom formou Motu proprio malo pevnú a stálu platnosť, napriek akýmkoľvek protichodným veciam, hoci aj hodným osobitného zreteľa, a aby bolo vyhlásené v L’Osservatore Romano, so vstupom do platnosti v deň zverejnenia, a následne zahrnuté do oficiálneho vestníka Acta Apostolicae Sedis.

Dané v Ríme u sv. Petra, na spomienku na sv. Dominika, 8. augusta 2023, v 11. roku pontifikátu.

František